‫החדשות אף פעם לא נגמרות.‬
‫אתם מאזינים ל-1080 ג'י-סי-אר.‬
‫אתם מקבלים את כל החדשות שאתם צריכים ‫במשך כל היום.‬
‫בוקר טוב.‬
‫עכשיו 6 מעלות צלזיוס ב-10:30 ביום חמישי, ‫15 באוקטובר.‬
‫אני סטן ל' ברוקס וזה מה שקורה.‬
‫זה היום ה-18 לשביתת הזבל,‬
‫ו-10,000 טון זבל נערמים בכל יום.‬
‫אפילו האזורים הכי יפים בעיר ‫נראים כמו שכונות עוני.‬
‫נציב הבריאות אדוארד אורורק ‫מכריז על מצב חירום בכל העיר‬
‫לראשונה זה עשרות שנים.‬
‫אין צורך לחכות עד שמישהו ימות‬
‫או יחלה בטיפוס הבטן.‬
‫המצב כבר חמור.‬
‫זה משפיע כמעט על כל התושבים,‬
‫לא משנה מי הם או איפה הם גרים.‬
‫בכל שדרה רואים רק זבל ועכברושים.‬
‫זה משפיע לי על העסק, ‫לקוחות לא יכולים להיכנס‬
‫בגלל בעיית הזבל.‬
‫אני לא יוצאת מספיק כדי להריח את זה, ‫אבל המראה נורא.‬
‫זה לא משפיע עליי חוץ מהסירחון החריף פה.‬
‫זה מזעזע.‬
‫איזה בלגן. ‫אני בארץ הזאת כבר 50 שנה‬
‫ואף פעם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫מה קורה לעולם הזה?‬
‫שישבו בחדר וידברו עד שיגמרו עם זה.‬
‫24 שעות, 48 שעות, כמה שצריך.‬
‫הרעיון שהמשמר הלאומי ‫יבוא וינקה הוא טוב.‬
‫בהמשך החדשות, ‫תעשיית הבניין ובעלי הבית‬
‫הביעו חשש בנוגע לעלייה האחרונה ‫במחירי הנפט לחימום.‬
‫השוכרים באזור המטרופולין ‫ירגישו את זה בארנק...‬
‫חנות המוזיקה של קני ‫פושטים את הרגל‬
‫מכירת חיסול!!‬
‫מה נסגר עם הנעליים, אחי? ‫-תלבושת יפה.‬
‫אם כבר להיות ליצן, ‫לפחות תהיה טוב.‬
‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫היי! ‫-קח את זה!‬
‫קדימה!‬
‫היי!‬
‫הוא בא!‬
‫קדימה, ליצן, נו!‬
‫תפסנו את השלט.‬
‫תראו אותו רץ. ‫-קדימה!‬
‫תעצרו אותם!‬
‫רוצו! זהירות מהרכב!‬
‫איפה השלט שלך, ליצן?‬
‫היי!‬
‫רוץ, ליצן! קדימה!‬
‫תעצרו אותם!‬
‫לרוץ! קדימה!‬
‫תעצרו אותם!‬
‫קדימה, לרוץ!‬
‫היי!‬
‫חתיכת...‬
‫גדול! פגיעה יפה.‬
‫קדימה! תפוצצו אותו במכות.‬
‫קדימה! הוא חלש. ‫הוא חסר אונים.‬
‫חזק יותר!‬
‫תכסחו אותו. קחו לו את הדברים.‬
‫בואו נזוז! קדימה, בואו נזוז!‬
‫ג'וקר‬
‫זה רק אני...‬
‫או שהמצב נהיה מטורף יותר?‬
‫בהחלט יש מתח.‬
‫אנשים כועסים.‬
‫הם נאבקים. מחפשים עבודה.‬
‫אלה זמנים קשים.‬
‫מה איתך?‬
‫אתה ממשיך לכתוב ביומן?‬
‫כן, גברתי.‬
‫יופי.‬
‫הבאת אותו איתך?‬
‫ארתור.‬
‫בפעם האחרונה ביקשתי ממך ‫להביא את היומן שלך לפגישות האלה.‬
‫אפשר לראות אותו?‬
‫אני משתמש בו כיומן אישי,‬
‫אבל גם כיומן בדיחות.‬
‫מחשבות או הערות מצחיקות.‬
‫נראה לי שאמרתי לך ‫שאני מפתח קריירה בסטנד אפ.‬
‫לא, לא אמרת.‬
‫נראה לי שאמרתי.‬
‫אני רק מקווה שהמוות שלי ‫יהיה הגיוני יותר מהחיים שלי‬
‫"אני רק מקווה שהמוות שלי ‫יהיה הגיוני יותר מהחיים שלי."‬
‫מה אתה מרגיש לגבי הצורך לבוא הנה?‬
‫עוזר שיש מישהו לדבר איתו?‬
‫נראה לי שהרגשתי טוב יותר ‫כשהייתי כלוא בביה"ח.‬
‫וחשבת עוד על...‬
‫הסיבה שבגללה היית כלוא?‬
‫חדר השגחה‬
‫מי יודע?‬
‫תהיתי אם תוכלי לבקש מהרופא ‫להגדיל את המינון שלי.‬
‫ארתור, אתה לוקח שבע תרופות שונות.‬
‫הן בטח עושות משהו.‬
‫אני פשוט לא רוצה להמשיך להרגיש רע כל כך.‬
‫אתה מוכן להפסיק להטריד את הילד שלי?‬
‫לא הטרדתי אותו. ‫-פשוט תפסיק.‬
‫מה, אתה חושב שזה מצחיק?‬
‫אני מצטער. יש לי...‬
‫סליחה שאני צוחק. יש לי בעיה. ‫המשך מאחור‬
‫זו מחלה שגורמת לצחוק פתאומי, ‫תדיר ובלתי נשלט‬
‫שלא תואם להרגשה.‬
‫זה עלול לקרות לפגועי מוח ‫או לסובלים מבעיות נוירולוגיות.‬
‫תודה!‬
‫אני מצטער.‬
‫הלמס ‫בית מרקחת‬
‫פ' פלק‬
‫הפי, בדקת אם יש דואר לפני שעלית?‬
‫כן, אימא.‬
‫כלום.‬
‫ולסיום, הערב, ‫כשחשבתם שלא יכול להיות גרוע יותר...‬
‫עכברושי-על‬
‫הרשויות אומרות שהמוני עכברושים ‫מטילים מצור על העיר.‬
‫ולא סתם עכברושים, ‫אלא עכברושי-על, שקשה להרוג.‬
‫הוא בטח לא מקבל את המכתבים שלי.‬
‫כן.‬
‫זה תומס ויין, אימא.‬
‫הוא אדם עסוק.‬
‫באמת... עבדתי בשביל המשפחה ההיא שנים.‬
‫המעט שהוא יכול לעשות זה לכתוב חזרה.‬
‫קחי. אל תתרגזי. תאכלי.‬
‫את צריכה לאכול.‬
‫אתה צריך לאכול. ‫תראה כמה אתה רזה.‬
‫שני הקרבנות נלקחו לגותהם ג'נרל.‬
‫נשמע שזקוקים לחלילן מהמלין.‬
‫הוא יהיה ראש עיר מעולה. ‫כולם אומרים.‬
‫כן. מי אלה כולם? עם מי את מדברת?‬
‫כולם בחדשות.‬
‫הוא היחיד שיכול להציל את העיר.‬
‫הוא חייב לנו את זה.‬
‫בוא תשב. זה מתחיל.‬
‫יש, מורי!‬
‫מאולפני אן-סי-בי בגותהם סיטי,‬
‫בשידור חי עם מורי פרנקלין!‬
‫הערב מורי מארח את סנדרה וינגר...‬
‫סנדרה וינגר בתוכנית.‬
‫ואת אמני הפסנתר ילדון ושנטל.‬
‫מצטרפים למורי, כמו תמיד, ‫אליס דריין ותזמורת הג'אז שלו.‬
‫ועכשיו, ללא דיחוי נוסף,‬
‫מורי פרנקלין.‬
‫תודה.‬
‫יש לנו קהל יפהפה הערב.‬
‫כן!‬
‫וואו. תודה. תודה.‬
‫תודה.‬
‫אז כולם שמעו על עכברושי-העל ‫שנמצאים עכשיו בגותהם? נכון?‬
‫ראש העיר אמר היום שיש לו פתרון.‬
‫אתם מוכנים?‬
‫חתולי-על.‬
‫אבל בשיא הרצינות, ‫העכברושים האלה...‬
‫אני אוהב אותך, מורי!‬
‫גם אני אותך.‬
‫בובי, תוכל להדליק את האורות?‬
‫מי זה?‬
‫זה אתה? אתה מוכן לעמוד, בבקשה?‬
‫תעמוד בשבילי.‬
‫קדימה.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫היי, מורי. ארתור.‬
‫ארתור? ‫-קוראים לי ארתור.‬
‫יש בך משהו מיוחד, ארתור, אני רואה.‬
‫מאיפה אתה?‬
‫אני גר כאן בעיר‬
‫עם אימא שלי.‬
‫טוב, רגע. רגע. ‫אין בזה שום דבר מצחיק.‬
‫אני גרתי עם אימא שלי לפני שהצלחתי. ‫רק אני והיא.‬
‫אני הילד שאביו הלך לקנות סיגריות‬
‫ולא חזר אף פעם.‬
‫אני מכיר את זה, מורי.‬
‫אני הגבר של הבית ‫מאז שאני זוכר את עצמי.‬
‫אני מטפל באימא שלי יפה.‬
‫כל כך הרבה הקרבה, ‫היא בטח אוהבת אותך מאוד.‬
‫נכון.‬
‫היא תמיד אומרת לי לחייך ‫ולעשות פרצוף שמח.‬
‫היא אומרת שבאתי לעולם ‫כדי להפיץ שמחה וצחוק.‬
‫אהבתי, אהבתי מאוד. ‫בוא אליי.‬
‫קדימה. בגלל זה אתה חייב לבוא.‬
‫קדימה! קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫טוב, יש תוכנית חשובה הערב. ‫הישארו עמנו.‬
‫תכף חוזרים.‬
‫זה היה נהדר, ארתור. תודה.‬
‫אהבתי לשמוע את מה שאמרת.‬
‫זה עשה לי את היום.‬
‫תודה, מורי.‬
‫רואה את כל זה, האורות, ‫התוכנית, הקהל, כל הדברים האלה?‬
‫הייתי מוותר על הכול מיד ‫כדי שיהיה לי ילד כמוך.‬
‫מה קורה, בנות? ‫-היי, רנדל. מה קורה?‬
‫עוד יום בעיר הליצנים.‬
‫כן.‬
‫אתה בסדר?‬
‫שמעתי על המכות שחטפת.‬
‫פראים מזוינים.‬
‫הם היו סתם ילדים. ‫הייתי צריך להניח לזה.‬
‫לא.‬
‫ייקחו ממך הכול אם תעשה את זה.‬
‫כל הדברים המטורפים שקורים.‬
‫הם חיות.‬
‫יודע מה?‬
‫קח.‬
‫מה זה?‬
‫קח את זה.‬
‫זה בשבילך.‬
‫אתה צריך להגן על עצמך.‬
‫אחרת יזיינו אותך.‬
‫רנדל...‬
‫לא אמור להיות לי אקדח.‬
‫אל תדאג, ארט.‬
‫אף אחד לא צריך לדעת.‬
‫ואתה יכול להחזיר לי בפעם אחרת.‬
‫אתה יודע שאתה חבר שלי.‬
‫ארתור.‬
‫הויט רוצה לדבר איתך במשרד.‬
‫היי, גרי. ‫אתה יודע מה תהיתי תמיד?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אתם קוראים לזה מיני גולף ‫או שזה פשוט גולף בשבילכם?‬
‫תכניס לו אגרוף בזין, גרי.‬
‫משרד‬
‫שלום, הויט.‬
‫גרי אמר שאתה רוצה לדבר איתי.‬
‫איך הקריירה בסטנד אפ? ‫אתה כבר סטנדאפיסט מפורסם?‬
‫לא ממש.‬
‫רק עובד על החומר שלי.‬
‫לא, אל תשב. זה יהיה מהיר.‬
‫תקשיב, אני מחבב אותך, ארתור.‬
‫הרבה פה חושבים שאתה יצור, ‫אבל אני מחבב אותך.‬
‫אני לא יודע למה אני מחבב אותך.‬
‫אבל קיבלתי תלונה נוספת.‬
‫זה מתחיל לעצבן אותי. ‫חנות המוזיקה של קני.‬
‫הבחור אמר שנעלמת.‬
‫לא החזרת את השלט שלו.‬
‫כי תקפו אותי.‬
‫לא שמעת?‬
‫בגלל שלט?‬
‫קשקוש. זה בכלל לא הגיוני.‬
‫תחזיר לו את השלט שלו.‬
‫הוא פושט את הרגל, ‫אלוהים אדירים, ארתור.‬
‫למה שאשאיר אצלי את השלט שלו?‬
‫מאיפה לי? למה אנשים עושים דברים?‬
‫אם לא תחזיר את השלט,‬
‫אצטרך לקזז לך אותו מהמשכורת.‬
‫ברור?‬
‫תקשיב, אני מנסה לעזור לך.‬
‫טוב? ואגיד לך עוד משהו.‬
‫האחרים לא מרגישים בנוח לידך, ארתור,‬
‫כי אנשים חושבים שאתה מוזר.‬
‫טוב? ואני לא יכול לעבוד בסביבה כזאת.‬
‫רגע, רגע, רגע.‬
‫רגע.‬
‫תודה.‬
‫הבניין הזה נוראי, מה?‬
‫הבניין הזה נוראי, נכון, אימא?‬
‫כן, אנחנו שומעים אותך, ג'יג'י.‬
‫הוא נוראי, אימא.‬
‫נכון, אימא?‬
‫לילה טוב. ‫-הבניין הזה נוראי, מה?‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫קדימה.‬
‫תסתכלי למעלה.‬
‫אולי הדוור זורק אותם.‬
‫אימא, למה המכתבים האלה ‫כל כך חשובים לך?‬
‫מה נראה לך שהוא יעשה?‬
‫הוא יעזור לנו.‬
‫אבל עבדת אצלו מתי, לפני 30 שנה?‬
‫למה שהוא יעזור לנו?‬
‫כי תומס ויין הוא אדם טוב.‬
‫אם הוא היה יודע איך אנחנו חיים,‬
‫אם הוא היה רואה את הדירה הזאת, ‫הייתה לו בחילה.‬
‫אני לא יכולה להסביר לך את זה יותר טוב.‬
‫אני לא רוצה שתדאגי ‫לגבי כסף, אימא.‬
‫או לגביי.‬
‫כולם אומרים לי שהסטנד אפ שלי ‫מוכן למועדונים הגדולים.‬
‫אבל הפי, למה נראה לך ‫שאתה יכול לעשות את זה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫לא צריך להיות מצחיק ‫כדי להיות קומיקאי?‬
‫היי, איך קוראים לך?‬
‫ארתור.‬
‫היי, ארתור, אתה רקדן מעולה.‬
‫אני יודע.‬
‫אתה יודע מי לא? הוא.‬
‫הפי, מה זה היה? אתה בסדר?‬
‫אימא, מה?‬
‫הרעש הזה! שמעת את הרעש הזה?‬
‫אני רואה סרט מלחמה ישן!‬
‫תנמיך את זה!‬
‫סליחה, אימא.‬
‫הכול טוב?‬
‫נחמד לראות את הזוגות במופע שלי.‬
‫יש לי אישה. ‫אנחנו אוהבים משחקי תפקידים.‬
‫כן, כן, ממש סקסי.‬
‫המשחק האהוב עליי כרגע‬
‫הוא מרצה וסטודנטית שנה ד' שחייבת ‫לעבור את הקורס שלי כדי לסיים את הלימודים.‬
‫כן.‬
‫אז אגיד לכם איך אני פועל.‬
‫אני מרצה באוניברסיטה יוקרתית ‫בניו אינגלנד‬
‫ואשתי סטודנטית שנה ד' ‫ב"מבוא לתרבות המערב" שאני מלמד.‬
‫אני יודע. אני יודע.‬
‫למה היא סטודנטית שנה ד' בהקדמה? ‫גם אני לא השתכנעתי.‬
‫היא באה אליי בשעות קבלת הקהל.‬
‫שני ורביעי משלוש עד חמש.‬
‫היא אומרת: "סלח לי, פרופסור לואיס."‬
‫אני לא יכול להשתמש ‫בשם המשפחה האמיתי‬
‫כי לא מעסיקים שם יהודים.‬
‫אטפל בזה כשתהיה לי קביעות, ‫אבל בינתיים...‬
‫היא אומרת: "סלח לי, פרופ' לואיס,‬
‫"נראה לי שאני עלולה להיכשל ‫בקורס שלך‬
‫"ואני רק רוצה שתדע ‫שאעשה הכול כדי לעבור."‬
‫ואמרתי: "הכול?" ‫והיא אמרה...‬
‫שיער מוחלק ‫קשר עין‬
‫תמיד להעיר הערה מצחיקה‬
‫בדיחות סקסיות תמיד מצחיקות‬
‫מחלת נפש‬
‫החלק הכי גרוע במחלת נפש‬
‫הוא שאנשים מצפים ממך ‫להתנהג כאילו אתה לא‬
‫היי.‬
‫עקבת אחריי היום?‬
‫כן.‬
‫חשבתי שזה אתה.‬
‫קיוויתי שתיכנס לשדוד את הדירה.‬
‫יש לי אקדח.‬
‫אני יכול לבוא מחר.‬
‫אתה כל כך מצחיק, ארתור.‬
‫כן.‬
‫אני עושה סטנד אפ.‬
‫כדאי לך לבוא לראות מופע מתישהו.‬
‫אני יכולה.‬
‫כן?‬
‫כן. תודיע לי מתי?‬
‫כן.‬
‫מי שטוב לו ושמח ‫שינענע את האוזניים‬
‫מי שטוב לו ושמח ‫מי שטוב לו ושמח‬
‫מי שטוב לו ושמח ‫שינענע את האוזניים‬
‫מי שטוב לו ושמח ‫שירקע‬
‫מי שטוב לו ושמח ‫מי שטוב לו ושמח‬
‫מי שטוב לו ושמח ‫שירקע‬
‫מי שטוב לו ושמח ‫שיצעק‬
‫מי שטוב לו ושמח ‫מי שטוב לו ושמח‬
‫הויט, בבקשה, אני אוהב את העבודה הזאת.‬
‫ארתור, אני צריך לדעת ‫למה הכנסת אקדח לבי"ח לילדים.‬
‫זה אביזר. זה חלק מהמופע שלי עכשיו.‬
‫זה קשקוש. קשקוש.‬
‫איזה ליצן מסתובב עם אקדח מזוין?‬
‫חוץ מזה, רנדל אמר לי ‫שניסית לקנות ממנו אקדח 0.38 בשבוע שעבר.‬
‫רנדל אמר לך את זה?‬
‫אתה דפוק, ארתור, ושקרן.‬
‫אתה מפוטר!‬
‫רחוב ג'פרסון. התחנה הבאה: השדרה התשיעית.‬
‫אני אומר לך, היא רצתה את המספר שלי. ‫חבל שהלכנו.‬
‫אתה חולם, גבר. ‫היא בכלל לא הייתה מעוניינת.‬
‫השתגעת? ראית כמה צמוד רקדנו?‬
‫היא הייתה מאוהבת.‬
‫היא רק רצתה להתרחק ממך.‬
‫ריאן! ריאן, אני מטורף? ‫תגיד לו מה ראית.‬
‫רוצה צ'יפס?‬
‫הלו?‬
‫אני מדבר אלייך. היי.‬
‫לא, תודה.‬
‫את בטוחה?‬
‫הם ממש טעימים.‬
‫אל תתעלמי ממנו. ‫הוא נחמד אלייך.‬
‫משהו פה מצחיק, מניאק?‬
‫אפס!‬
‫נכון שזה נפלא?‬
‫האם אנחנו זוג?‬
‫אני כאן, סוף סוף על הקרקע‬
‫ואת באוויר‬
‫הכניסו את הליצנים‬
‫נכון שזה אושר?‬
‫את לא מסכימה?‬
‫אחת שמתרוצצת בלי סוף‬
‫ואחד שלא יכול לזוז‬
‫איפה הליצנים?‬
‫בטח יש ליצנים‬
‫גבר, תגיד לנו, מה כל כך מצחיק?‬
‫כלום.‬
‫יש לי בעיה.‬
‫אני אגיד לך מה יש לך, מניאק.‬
‫בבקשה, די!‬
‫הוא בועט, מה?‬
‫תחזיק אותו שלא יזוז.‬
‫אל תקום, יצור!‬
‫היי!‬
‫השדרה התשיעית. ‫התחנה הבאה: האנטרס פוינט.‬
‫היי!‬
‫לא להתקרב לדלתות הנסגרות.‬
‫שיט. שיט.‬
‫שמעתי שזה היה בחור באיפור מלא.‬
‫לא, כתוב פה שזו הייתה מסכה.‬
‫כך או כך, נראה לי שזה טוב לעסקים.‬
‫יש ליצנים בשער של כל עיתון.‬
‫בחור גדול, מה קורה?‬
‫היי.‬
‫היי, ארתור, שמעתי מה קרה.‬
‫מצטער, אחי.‬
‫כן.‬
‫זה לא נראה הוגן,‬
‫להיות מפוטר ככה.‬
‫באמת הבאת אקדח ‫לביה"ח לילדים, ארטי?‬
‫למה לעזאזל עשית את זה?‬
‫זה חלק מהמופע החדש שלך, ארתור?‬
‫אם הריקודים לא יצליחו, ‫פשוט תירה בעצמך?‬
‫אולי תשאלו על זה את רנדל.‬
‫זה היה האקדח שלו.‬
‫מה? ‫-אני עדיין חייב לך על זה, לא?‬
‫על מה לעזאזל אתה מדבר?‬
‫תפסיק לדבר שטויות, ארט.‬
‫אוי, לא!‬
‫שכחתי לדפוק כרטיס ביציאה.‬
‫לא לשכוח לחייך!‬
‫לא לחייך!‬
‫ובשעה שהעיר שלנו מנסה לעכל‬
‫את הרצח המשולש האכזרי ‫ברכבת התחתית בשבוע שעבר,‬
‫מצטרף אלינו תומס ויין.‬
‫הפי, תראה, תומס ויין בטלוויזיה.‬
‫כן, אימא.‬
‫תודה שהזמנת אותי, צ'אק.‬
‫שואלים אותו על הרציחות הנוראיות ‫ברכבת התחתית.‬
‫תודה, תומס. ‫אני יודע שזו תקופה קשה בשבילך.‬
‫למה אותו?‬
‫נראה שהוא השמין.‬
‫כל השלושה עבדו ב"ויין השקעות".‬
‫טובים, הגונים, משכילים.‬
‫אמנם לא הכרתי אף אחד מהם אישית,‬
‫אבל כמו כל העובדים של ויין ‫בעבר ובהווה, הם משפחה.‬
‫שמעת את זה? אמרתי לך, אנחנו משפחה.‬
‫נראה שיש גלים חזקים ‫של שנאת עשירים בעיר.‬
‫כאילו התושבים שלא שפר עליהם גורלם ‫בוחרים בצד של הרוצח.‬
‫כן, וחבל.‬
‫זו אחת הסיבות שאני שוקל ‫להתמודד על ראשות העיר.‬
‫גותהם איבדה את דרכה.‬
‫מה לגבי עדות הראייה ‫על כך שהחשוד חבש מסכת ליצן?‬
‫זה הגיוני לחלוטין בעיניי.‬
‫איזה פחדן יעשה דבר כזה בדם קר?‬
‫מישהו שמסתתר מאחורי מסכה.‬
‫מישהו שמקנא באלה ‫שגורלם שפר עליהם יותר ממנו,‬
‫אבל פוחד להראות את הפרצוף שלו.‬
‫ועד שהאנשים האלה ישתנו לטובה,‬
‫אלה מאיתנו שעשו משהו עם החיים שלהם‬
‫תמיד יראו באלה שלא עשו את זה‬
‫כליצנים ותו לא.‬
‫תומס ויין, תודה שבאת הבוקר.‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫שמעתי שיר ברדיו לפני כמה ימים,‬
‫והבחור שר שהשם שלו הוא קרנבל.‬
‫ארתור...‬
‫שזה מטורף,‬
‫כי זה שם הליצן שלי בעבודה.‬
‫ועד לא מזמן‬
‫הרגשתי כאילו אף אחד לא רואה אותי.‬
‫אפילו אני לא ידעתי אם אני באמת קיים.‬
‫ארתור, יש לי חדשות רעות בשבילך.‬
‫את לא מקשיבה, מה?‬
‫לא נראה לי שאת שומעת אותי באמת.‬
‫את פשוט שואלת ‫את אותן שאלות בכל שבוע.‬
‫"איך בעבודה? יש לך מחשבות שליליות?"‬
‫יש לי רק מחשבות שליליות,‬
‫אבל את לא מקשיבה בכל מקרה.‬
‫אמרתי שכל החיים שלי‬
‫לא ידעתי אם אני בכלל קיים באמת.‬
‫אבל אני קיים.‬
‫ואנשים מתחילים לשים לב.‬
‫קיצצו לנו את התקציב.‬
‫נסגור את המשרדים בשבוע הבא.‬
‫העירייה עשתה קיצוץ רוחבי. ‫השירותים הסוציאליים הם חלק מזה.‬
‫זאת הפגישה האחרונה שלנו.‬
‫טוב.‬
‫הם שמים קצוץ על אנשים כמוך, ארתור.‬
‫והם ממש שמים קצוץ ‫גם על אנשים כמוני.‬
‫פאק.‬
‫איך אני אמור לקבל את התרופות עכשיו?‬
‫עם מי אני אדבר?‬
‫מצטערת, ארתור.‬
‫אני חושב שרוב הנשים חושבות ‫שסקס זה כמו קניית רכב.‬
‫"אני יכולה לדמיין את עצמי בזה ‫לטווח ארוך?"‬
‫"זה בטוח?"‬
‫"זה אמין?"‬
‫"זה יכול להרוג אותי?"‬
‫רוב הגברים חושבים ‫שסקס זה כמו להחנות.‬
‫אנחנו אומרים: "הנה מקום."‬
‫"הנה עוד מקום. זה מתאים."‬
‫"אני צריך לשלם? לא משנה."‬
‫"נכה? מקווה שאף אחד לא יראה את זה."‬
‫בסדר, נגמר לי הזמן. ‫תודה רבה, חבר'ה.‬
‫מחאו שוב כפיים לסאם מוריל.‬
‫בסדר, הקומיקאי הבא מתאר את עצמו ‫כתושב ותיק של גותהם,‬
‫שמגיל צעיר תמיד אמרו לו ‫שהתכלית שלו בחיים‬
‫היא להביא צחוק ושמחה ‫לעולם הקר והאפל הזה.‬
‫טוב.‬
‫קבלו איתי בבקשה את ארתור פלק. ‫ארתור פלק.‬
‫שלום, טוב להיות פה.‬
‫שנאתי את ביה"ס כשהייתי ילד.‬
‫שנאתי את ביה"ס כילד.‬
‫אימא שלי הייתה אומרת:‬
‫"אתה צריך ליהנות מזה. ‫יום אחד תצטרך לעבוד לפרנסתך."‬
‫"לא נכון, אימא, אני אהיה קומיקאי."‬
‫הנה בדיחה.‬
‫חשבתי לפני כמה ימים ‫למה העשירים...‬
‫ליצנים רצחניים חופשיים ‫החדשות האחרונות על הרציחות‬
‫היית מאמין?‬
‫ליצן לקח את החוק לידיים?‬
‫שיזדיינו.‬
‫אני חושבת שהבחור שעשה את זה גיבור.‬
‫שלושה שמוקים פחות בגותהם סיטי,‬
‫נשארו רק עוד מיליון.‬
‫דונאטס‬
‫וחבוב, כמו תמיד, תודה על הצחוקים.‬
‫אני בטוח שנראה אותך שוב.‬
‫אתה יודע שאנחנו נהיה פה, נכון? ‫אני מקווה.‬
‫מחר בערב יתארחו פה דיאנה הדסון, ‫גרג גורדון‬
‫והמומחה לחיות יו ליטל.‬
‫תודה שצפיתם.‬
‫לילה טוב, ותזכרו תמיד...‬
‫אלה החיים.‬
‫אימא, זמן להתעורר וללכת למיטה.‬
‫הפי.‬
‫הפי, כתבתי מכתב חדש.‬
‫קדימה, תרקדי איתי.‬
‫לתומס ויין. זה חשוב.‬
‫יש לך ריח של בושם.‬
‫כי יצאתי לדייט חשוב.‬
‫רק אל תשכח לשלוח את זה.‬
‫המופע של מורי פרנקלין ‫מצולם בשידור חי מול קהל באולפן‬
‫במרכז גותהם סיטי היפהפייה.‬
‫הבן שלך ואני צריכים את העזרה שלך.‬
‫תומס, אתה התקווה היחידה ‫שלי ושל הבן שלך.‬
‫אני אוהב אותך לנצח, פני פלק‬
‫אתה תהרוג אותי. ‫אתה תעשה לי התקף לב!‬
‫אל תיתני לי את ה...‬
‫לא! לא!‬
‫אני לא מדברת איתך עד שתפסיק לכעוס!‬
‫טוב.‬
‫אני לא כועס, אימא.‬
‫אני לא כועס.‬
‫בבקשה.‬
‫אימא, זה אמיתי?‬
‫הוא אדם יוצא מן הכלל, הפי.‬
‫הוא אדם חזק מאוד.‬
‫היינו מאוהבים.‬
‫הוא אמר שעדיף שלא נהיה יחד ‫כי זה לא נראה טוב.‬
‫ולא יכולתי לספר לאף אחד כי...‬
‫חתמתי על מסמכים.‬
‫וחוץ מזה, אתה יכול לתאר לעצמך ‫מה אנשים היו אומרים על תומס ועליי.‬
‫מה הם היו אומרים עליך.‬
‫מה הם היו אומרים, אימא?‬
‫הליצן שלקח את החוק לידיים ‫עדיין חופשי‬
‫תומס ויין מכריז על התמודדות‬
‫גותהם סיטי מצפה לעתיד ‫בשעה שוויין פותח בקמפיין‬
‫היי.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫אני ברוס.‬
‫ברוס.‬
‫אני ארתור.‬
‫זה יותר טוב.‬
‫ברוס! ברוס!‬
‫תתרחק מהאיש ההוא.‬
‫זה בסדר. אני איש טוב.‬
‫מה אתה עושה? מי אתה?‬
‫באתי להיפגש עם מר ויין.‬
‫אתה לא אמור לדבר עם הבן שלו.‬
‫למה נתת לו את הפרחים האלה?‬
‫לא, הם לא אמיתיים.‬
‫זה קסם.‬
‫רק ניסיתי לגרום לו לחייך.‬
‫זה לא מצחיק, נכון?‬
‫אני צריך להתקשר למשטרה?‬
‫לא. בבקשה.‬
‫אימא שלי נקראת פני. פני פלק.‬
‫היא עבדה פה לפני שנים.‬
‫תוכל בקשה להגיד למר ויין ‫שאני צריך לדבר איתו?‬
‫אתה הבן שלה.‬
‫כן.‬
‫הכרת אותה?‬
‫אני יודע על הקשר שלהם.‬
‫היא סיפרה לי הכול.‬
‫אין מה לדעת.‬
‫אין שום "קשר".‬
‫אימא שלך הזתה.‬
‫היא הייתה אישה חולה.‬
‫אל תגיד את זה.‬
‫פשוט תלך.‬
‫לפני שתעשה מעצמך צחוק.‬
‫תומס ויין הוא אבא שלי.‬
‫הוא עזב אותי.‬
‫שחרר!‬
‫תשאיר את קצב הנשימה מעל 15.‬
‫לאט ובזהירות, מתקרבים למדרגות.‬
‫אימא?‬
‫מה קרה?‬
‫מי אתה? ‫-אני הבן שלה.‬
‫מה קרה?‬
‫תעזור בפנים. ‫עוד לא יודעים מה קרה.‬
‫תיכנס לאמבולנס מאחור. ‫-מדרגה.‬
‫עוד אחת. עוד הרמה אחת.‬
‫יש פה קצת התנגדות, מייקל.‬
‫להרים.‬
‫אני כאן.‬
‫סלח לי, אדוני.‬
‫אימא שלך לוקחת תרופות? ‫-לא.‬
‫סליחה, לא שמעתי אותך. ‫-לא.‬
‫אדוני, מתי בפעם האחרונה דיברת איתה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫חדר מיון‬
‫מר פלק.‬
‫סליחה על ההפרעה, אני הבלש גריטי. ‫זה השותף שלי, הבלש בורק.‬
‫רצינו לשאול אותך כמה שאלות, ‫אבל לא היית בבית,‬
‫אז דיברנו עם אימא שלך.‬
‫מה אמרתם לה?‬
‫אתם עשיתם את זה?‬
‫מה? לא.‬
‫לא, לא, לא. ‫רק שאלנו אותה כמה שאלות‬
‫והיא נכנסה להיסטריה.‬
‫היפרוונטילציה...‬
‫התמוטטה ונחבלה בראשה.‬
‫כן. הרופא אמר שהיה לה שבץ.‬
‫אנחנו מצטערים לשמוע.‬
‫אבל כפי שאמרתי, ‫עדיין יש לי כמה שאלות אליך.‬
‫הן בקשר לרציחות ברכבת התחתית ‫מהשבוע שעבר.‬
‫שמעת עליהן, נכון?‬
‫כן.‬
‫זה נורא.‬
‫נכון.‬
‫דיברנו עם הבוס שלך ב"הא-הא".‬
‫הוא אמר שפוטרת כי הכנסת אקדח ‫לביה"ח לילדים.‬
‫זה נכון, מר פלק? ‫-זה היה אביזר.‬
‫זה חלק מהמופע שלי.‬
‫אני ליצן מסיבות.‬
‫בסדר. אז למה פוטרת?‬
‫אמרו שאני לא מצחיק מספיק.‬
‫אתם יכולים לתאר לעצמכם?‬
‫אם לא אכפת לכם, ‫אני צריך ללכת לטפל באימא שלי.‬
‫הבוס שלך גם נתן לנו כרטיס ביקור שלך.‬
‫הבעיה שלך, הצחוק...‬
‫זה אמיתי‬
‫או קטע של ליצנים?‬
‫קטע של ליצנים? ‫-כן.‬
‫זאת אומרת, זה חלק מהמופע שלך?‬
‫מה דעתך?‬
‫זאת יציאה בלבד.‬
‫היא תהיה בסדר.‬
‫אני אקנה קפה.‬
‫רוצה?‬
‫כן.‬
‫לפני כמה לילות ‫אמרתי לבן הקטן שלי בילי,‬
‫החדש, זה שלא כל כך חכם.‬
‫אמרתי לו: "שביתת הזבל ‫עדיין מתנהלת, בילי."‬
‫והוא אמר, ואני לא צוחק, בילי אמר:‬
‫"אז מאיפה נשיג את כל הזבל?"‬
‫ולסיום, בעולם שבו כל אחד ‫חושב שהוא יכול לעשות את העבודה שלי,‬
‫קיבלנו את הקלטת הזאת ‫ממועדון הקומדיה פוגו כאן, בגותהם.‬
‫הנה בחור שחושב שאם תמשיך לצחוק,‬
‫איכשהו זה יעשה אותך מצחיק.‬
‫תקלטו את הג'וקר הזה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫שנאתי את ביה"ס כילד.‬
‫אבל אימא שלי תמיד הייתה אומרת:‬
‫"אתה צריך ליהנות מזה. ‫יום אחד תצטרך לעבוד לפרנסתך."‬
‫"לא נכון, אימא, אני אהיה קומיקאי."‬
‫היית צריך להקשיב לאימא שלך.‬
‫היי, עוד אחת. עוד אחת, בובי.‬
‫בואו נראה עוד אחת. אני מת על הבחור הזה.‬
‫זה מצחיק.‬
‫כשהייתי ילד קטן‬
‫ואמרתי לנשים שאהיה קומיקאי,‬
‫כולם צחקו עליי.‬
‫אף אחד לא צוחק עכשיו.‬
‫ועוד איך, חבר.‬
‫בסדר, יש לנו תוכנית מעולה בשבילכם הערב.‬
‫צ'אק קונבי כאן, ‫השחקנית ג'ואן מוליגן‬
‫ומוזיקה חדשה של מל רובין ו"הסטיפס".‬
‫להרוג את העשירים ‫תנועה חדשה?‬
‫המתח מתגבר באזור המטרופולין,‬
‫וראש העיר סטוקס ביקש ‫לשמור על קור רוח.‬
‫שירותי העירייה הושפעו,‬
‫וחלק מהעסקים החליטו ‫להישאר סגורים בתקופה התוססת.‬
‫כתבתו של צ'אק סטיבנס.‬
‫הכעס והטינה שמצטברים ‫בעיר במשך שבועות‬
‫נראים קרובים לפיצוץ.‬
‫המפגינים, שרבים מהם מחופשים לליצנים, ‫יצאו היום לרחובות‬
‫באחת מכמה הפגנות מתוכננות ‫נגד האליטה של העיר,‬
‫כולל עצרת ענק מול אירוע הצדקה ‫מחר בערב בהיכל ויין.‬
‫מה הטעם של כל זה?‬
‫זין על העשירים. זין על תומס ויין. ‫זה כל הסיפור המזוין.‬
‫זין על כל המערכת!‬
‫ויין, שהודיע לאחרונה ‫על התמודדותו לראשות העירייה,‬
‫ישתתף באירוע הצדקה.‬
‫אתם אולי זוכרים שתומס ויין‬
‫הוא זה שקרא לרבים מתושבי גותהם "ליצנים".‬
‫היום הוא לא ממש התנצל.‬
‫אני אומר שיש לאנשים האלה בעיה.‬
‫אני פה כדי לעזור להם.‬
‫אני אוציא אותם מהעוני, ‫אעזור להם לשפר את חייהם.‬
‫לכן אני מתמודד.‬
‫ואולי הם לא מבינים את זה, ‫אבל אני תקוותם היחידה.‬
‫כולנו ליצנים‬
‫להרוג את העשירים‬
‫זין על ויין‬
‫בוז לוויין! בוז לוויין!‬
‫ליצן לראשות העיר‬
‫בוז לוויין! בוז לוויין!‬
‫שירות בלבד‬
‫סכנה‬
‫אפשר לעזור לך, חבר?‬
‫אני לא יודע מה להגיד.‬
‫אתה רוצה חתימה או משהו?‬
‫לא.‬
‫קוראים לי ארתור.‬
‫פני פלק היא אימא שלי.‬
‫אלוהים.‬
‫אתה הבחור שבא אליי הביתה אתמול.‬
‫כן.‬
‫אני מצטער שבאתי בלי הזמנה.‬
‫אבל אימא שלי סיפרה לי הכול ‫והייתי צריך לדבר איתך.‬
‫תקשיב, חבר, אני לא אבא שלך.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫תסתכל עלינו.‬
‫אני חושב שאתה כן.‬
‫זה בלתי אפשרי,‬
‫כי אתה מאומץ ‫ולא שכבתי עם אימא שלך.‬
‫אני לא מאומץ. ‫-מה אתה רוצה ממני? כסף?‬
‫לא, אני לא... אני לא מאומץ.‬
‫אלוהים. היא לא סיפרה לך?‬
‫סיפרה לי מה?‬
‫אימא שלך אימצה אותך כשעבדה אצלנו.‬
‫זה לא נכון.‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫אחר כך היא נעצרה ואושפזה ‫בביה"ח הממלכתי ארקהם‬
‫כשהיית ילד קטן.‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫אני לא צריך שתשקר לי.‬
‫אני יודע שזה נשמע מוזר. ‫אני לא מתכוון להביך אותך.‬
‫אני לא יודע למה כולם כאלה גסי רוח.‬
‫אני לא יודע למה אתה כזה.‬
‫אני לא רוצה ממך שום דבר.‬
‫אולי קצת חום, אולי חיבוק, אבא!‬
‫מה דעתך על קצת הגינות מזוינת?‬
‫מה יש לכם?‬
‫אתה אומר דברים כאלה על אימא שלי.‬
‫היא משוגעת.‬
‫אתה חושב שזה מצחיק?‬
‫אבא, זה אני. בחייך.‬
‫אם תיגע שוב בבן שלי, אני אהרוג אותך.‬
‫שלום, מר פלק. ‫זה הבלש גריטי.‬
‫נפגשנו בערב ההוא בגותהם ג'נרל.‬
‫השותף שלי ואני ‫רצינו לשאול אותך עוד שאלות.‬
‫היינו בדירה שלך היום, אבל לא היית בבית.‬
‫תתקשר אליי בבקשה כשתשמע את ההודעה.‬
‫שוב, הבלש גריטי,‬
‫והמספר שלי הוא 212... 99.‬
‫זו הודעה בשביל ארתור פלק.‬
‫קוראים לי שירלי וודס. ‫אני עובדת במופע של מורי פרנקלין.‬
‫אני לא יודעת אם אתה יודע,‬
‫אבל מורי הראה קטע סטנד אפ שלך ‫לא מזמן בתוכנית,‬
‫וקיבלנו תגובה מדהימה מהצופים.‬
‫מורי ביקש ממני להתקשר ‫ולבדוק אם אתה...‬
‫מי זאת?‬
‫היי, זאת שירלי וודס.‬
‫אני מתאמת האורחים ‫מ"בשידור חי עם מורי פרנקלין".‬
‫זה ארתור?‬
‫כן.‬
‫היי, ארתור. התחלתי להגיד ‫שקיבלנו המון שיחות לגבי הקטע שלך.‬
‫תגובות מדהימות.‬
‫ומורי ביקש ממני לדבר איתך ‫ולשאול אם תרצה להתארח אצלו.‬
‫מורי רוצה שאשתתף במופע של מורי פרנקלין?‬
‫כן. נכון שזה נהדר?‬
‫הוא ישמח לדבר איתך, ‫אולי תעשה חלק מהמופע שלך?‬
‫זה נשמע לך טוב?‬
‫כן, זה נשמע מצוין.‬
‫נוכל לקבוע תאריך עכשיו? ‫אתה פנוי בחמישי הבא?‬
‫ביה"ח הממלכתי ארקהם‬
‫היי.‬
‫מצטער, גבר.‬
‫כל הרשומות מלפני עשר שנים והלאה ‫מאוחסנות במרתף,‬
‫ואתה מדבר על משהו מלפני 30 שנה, אז...‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬
‫בטח.‬
‫איך מישהו מגיע לפה?‬
‫כל האנשים ביצעו פשעים?‬
‫כן, חלק מהם.‬
‫חלק מהם סתם משוגעים.‬
‫מסכנים את עצמם ואחרים.‬
‫לחלק אין עוד לאן ללכת. ‫הם לא יודעים מה לעשות.‬
‫כן. הבנתי, אחי.‬
‫לפעמים אני לא יודע מה לעשות.‬
‫בפעם האחרונה הוצאתי את זה ‫על כמה אנשים.‬
‫חשבתי שזה יטריד אותי, ‫אבל זה ממש לא קרה.‬
‫סליחה?‬
‫פישלתי ועשיתי דברים רעים.‬
‫אתה יודע על מה אני מדבר,‬
‫כל כך קשה לנסות להיות שמח כל הזמן.‬
‫היי, תקשיב, גבר.‬
‫אני רק עוזר אדמיניסטרטיבי. ‫פקיד, כאילו.‬
‫אני רק מתעסק בניירת.‬
‫אני לא יודע מה להגיד לך.‬
‫אבל כדאי לך לדבר עם מישהו.‬
‫יש תוכניות, שירותים עירוניים, ‫דברים כאלה.‬
‫כן. קיצצו את כולם.‬
‫בסדר, הנה זה. פלק.‬
‫פני פלק. בוא נראה.‬
‫אובחנה ע"י ד"ר בנג'מין סטונר.‬
‫"המטופלת סובלת מפסיכוזה הזייתית‬
‫"ומהפרעת אישיות נרקיסיסטית.‬
‫"הורשעה בסיכון שלומו של הילד שלה."‬
‫מה?‬
‫אמרת שהיא אימא שלך.‬
‫מצטער, גבר. ‫שוב, אני לא יכול להוציא את הרשומות‬
‫בלי הטפסים המתאימים.‬
‫אני עלול להסתבך.‬
‫אם תביא את אימא שלך לפה לחתום,‬
‫זה יהיה הרבה יותר קל,‬
‫אבל אני לא יכול לשחרר את זה ‫בלי החתימה שלה, טוב?‬
‫אני מצטער.‬
‫לא, גבר! שיט!‬
‫בחייך, גבר! תן לי...‬
‫היי! היי!‬
‫אגף הבריאות של עיריית גותהם‬
‫רשות לבדוק דיווחים ‫על התעללות או הזנחה‬
‫אגף בתי הספר ‫מחלקה פסיכיאטרית‬
‫הסתכלות: פני פלק‬
‫התנהגות משונה ביותר‬
‫התעללות גופנית.‬
‫בקשה לאימוץ ילד‬
‫עברנו על זה, פני. ‫את אימצת אותו.‬
‫לא ידוע (הילד ננטש)‬
‫כל הניירת כאן.‬
‫זה לא נכון.‬
‫תומס פברק את הכול‬
‫כדי שזה יישאר הסוד שלנו.‬
‫גם עמדת מנגד‬
‫בזמן שאחד החברים שלך ‫התעלל שוב ושוב בבנך המאומץ‬
‫והכה אותך.‬
‫אם לילד מאומץ ‫אפשרה את ההתעללות בבנה‬
‫בית האימה של אם ובנה‬
‫פני,‬
‫הבן שלך נמצא קשור לרדיאטור‬
‫בדירה המטונפת שלך.‬
‫הוא סבל מתת-תזונה, ‫היו לו כמה חבורות על הגוף‬
‫והוא חטף מכה חזקה בראש.‬
‫אף פעם לא שמעתי אותו בוכה.‬
‫הוא תמיד היה כזה ילד מאושר.‬
‫זמן לישון.‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫אתה בדירה הלא נכונה.‬
‫קוראים לך ארתור, נכון?‬
‫אתה גר בהמשך המסדרון.‬
‫אני ממש צריכה שתלך.‬
‫הילדה שלי ישנה בחדר השני.‬
‫בבקשה.‬
‫היה לי יום רע.‬
‫אני יכולה להתקשר למישהו? ‫אימא שלך בבית?‬
‫שקט!‬
‫היי, פני.‬
‫פני פלק.‬
‫תמיד שנאתי את השם הזה.‬
‫זוכרת שהיית אומרת לי...‬
‫שהצחוק שלי הוא בעיה?‬
‫שמשהו אצלי לא בסדר?‬
‫זה לא נכון.‬
‫זה מי שאני באמת.‬
‫הפי.‬
‫לא הייתי מאושר דקה אחת בחיים שלי.‬
‫את יודעת מה מצחיק?‬
‫את יודעת מה ממש גורם לי לצחוק?‬
‫חשבתי פעם שהחיים שלי הם טרגדיה,‬
‫אבל עכשיו אני מבין‬
‫שהם קומדיה מזוינת.‬
‫שחקן מצוין.‬
‫יש לו סרט חדש בשם "פלייבוי אמריקני",‬
‫שיוצא לאקרנים השבוע בכל הארץ.‬
‫קבלו בבקשה חבר טוב של התוכנית, ‫מר איתן צ'ייס.‬
‫טוב לראות אותך, איתן. ‫אתה נראה מצוין.‬
‫תודה רבה. גם אתה נראה טוב.‬
‫אין לי תלונות.‬
‫היי, מורי. ‫תודה רבה שהזמנת...‬
‫היי, מורי.‬
‫תודה רבה שהזמנת אותי לתוכנית.‬
‫זה חלום שלי כל החיים.‬
‫אני בלחץ כרגע.‬
‫באמת? ‫-כן.‬
‫היי, מורי. הייתי...‬
‫סליחה. מה זה?‬
‫זה מצחיק מאוד, מורי.‬
‫אני גם קומיקאי.‬
‫רוצה לשמוע בדיחה?‬
‫כן? כולכם?‬
‫טוב.‬
‫טוק טוק.‬
‫אוהב את החיוך שלך... ‫ת"ו‬
‫אני בא!‬
‫היי, ארתור.‬
‫מה קורה?‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫תיכנסו.‬
‫השגת עבודה חדשה?‬
‫לא.‬
‫אתה בטח הולך לעצרת בעירייה.‬
‫שמעתי שיהיה מטורף.‬
‫זה היום?‬
‫כן.‬
‫אז למה אתה מאופר?‬
‫אימא שלי מתה.‬
‫אני חוגג.‬
‫הבנתי. שמענו.‬
‫לכן באנו.‬
‫חשבנו שלא יזיק לך קצת עידוד.‬
‫יפה מצדכם.‬
‫אבל לא, אני מרגיש טוב.‬
‫הפסקתי לקחת את התרופות.‬
‫אני מרגיש עכשיו הרבה יותר טוב.‬
‫טוב. יופי.‬
‫היי, תקשיב, ‫אני לא יודע אם שמעת,‬
‫אבל השוטרים באים לחנות‬
‫ומדברים עם כולם ‫על הרציחות ברכבת התחתית.‬
‫הם לא דיברו איתי.‬
‫כי החשוד היה אדם בגודל רגיל.‬
‫אם הוא היה גמד מזוין, ‫היית עכשיו בכלא.‬
‫בכל אופן...‬
‫הויט אמר שהם דיברו איתך,‬
‫ועכשיו הם מחפשים אותי ‫ואני רק רוצה לדעת מה אמרת.‬
‫לוודא שהסיפורים שלנו תואמים,‬
‫כי אתה חבר שלי.‬
‫זה הגיוני מאוד. ‫-אתה מבין?‬
‫תודה, רנדל. תודה רבה.‬
‫ארתור!‬
‫לא!‬
‫מה?‬
‫לא!‬
‫למה עשית את זה, ארתור?‬
‫אתה צופה במופע של מורי פרנקלין?‬
‫כן.‬
‫אני אופיע שם הערב.‬
‫זה מטורף לגמרי, לא? אני בטלוויזיה.‬
‫מה נסגר, ארתור?‬
‫מה?‬
‫זה בסדר, גרי.‬
‫אתה יכול ללכת.‬
‫אני לא אפגע בך.‬
‫אל תסתכל. פשוט תלך.‬
‫פאק.‬
‫היי, ארתור?‬
‫כן?‬
‫ארתור, אתה יכול לפתוח את המנעול?‬
‫שיט.‬
‫מצטער, גרי.‬
‫גרי?‬
‫כן.‬
‫אתה היחיד שהיה נחמד אליי.‬
‫תתחפף.‬
‫היי, ארתור!‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫היי! עצור, ארתור!‬
‫ארתור!‬
‫זהירות! פנו דרך!‬
‫זוזו!‬
‫ארתור!‬
‫שיט.‬
‫היי! היי!‬
‫ארתור, עצור!‬
‫מהר!‬
‫רכבת "או" למרכז העיר יוצאת עכשיו.‬
‫לא להתקרב לדלתות הנסגרות.‬
‫חמדנות‬
‫עצרו את הרכבת! עצרו אותה!‬
‫החוצה! צא מפה!‬
‫התחנה הבאה: בדפורד פארק.‬
‫להוריד מסכות!‬
‫תורידו את המסכות!‬
‫להוריד שלטים! עכשיו!‬
‫משטרה! להוריד שלטים!‬
‫להוריד שלטים.‬
‫מה נסגר?‬
‫תכסחו אותו!‬
‫תפסיקו להרביץ! משטרה!‬
‫משטרה! לרדת לרצפה!‬
‫לרדת לרצפה! עופו אחורה!‬
‫משטרה! לרדת לרצפה.‬
‫רדו לרצפה!‬
‫לא להתקרב!‬
‫מה לעז...‬
‫ארתור!‬
‫בורק!‬
‫אל תעשו את זה!‬
‫בשידור חי עם מורי פרנקלין‬
‫שני שוטרים הותקפו באלימות ברכבת ‫על ידי הנוסעים‬
‫והערב הם במצב קשה אך יציב ‫בגותהם מטרופוליטן.‬
‫תעשו פרצוף שמח‬
‫אנחנו עוברים בשידור חי ‫למגישה קורטני ותרס,‬
‫שעומדת מחוץ לתחנת בדפורד פארק,‬
‫ליד זירת הירי.‬
‫קורטני, מה המצב שם?‬
‫מורי.‬
‫שמו "מר פרנקלין".‬
‫בחייך, ג'ין. זה הכול שטויות.‬
‫תודה, מורי.‬
‫אני מרגיש כאילו אני מכיר אותך.‬
‫אני צופה בך המון זמן.‬
‫תודה.‬
‫מה הקטע של הפנים?‬
‫אתה חלק מהמחאה?‬
‫לא.‬
‫לא, אני לא מאמין בזה בכלל.‬
‫אני לא מאמין בשום דבר.‬
‫חשבתי שזה יהיה טוב למופע שלי.‬
‫למופע שלך?‬
‫לא שמעת מה קרה ברכבת התחתית? ‫נרצח ליצן.‬
‫הוא מודע לזה. כן.‬
‫לא, לא שמעתי.‬
‫כן. ‫-רואה? לזה התכוונתי.‬
‫הקהל יתחרפן אם תארח אותו.‬
‫אולי לזמן קצר, אבל לא לקטע שלם.‬
‫ג'ין, זה יעבוד. זה יעבוד.‬
‫אנחנו נעשה את זה.‬
‫תודה, מורי.‬
‫אבל יש כמה כללים.‬
‫בלי קללות. בלי הומור בוטה.‬
‫התוכנית שלנו נקייה.‬
‫טוב? ‫-כן.‬
‫תעלה מיד אחרי ד"ר סאלי.‬
‫אני אוהב את ד"ר סאלי.‬
‫יופי.‬
‫מישהו יבוא לקרוא לך, טוב? ‫-טוב. מושלם.‬
‫בהצלחה.‬
‫תודה, מורי. ‫-טוב.‬
‫מורי, דבר אחד קטן.‬
‫כן.‬
‫כשתקרא לי,‬
‫תוכל להציג אותי כ"ג'וקר"?‬
‫מה רע בשם האמיתי שלך?‬
‫ככה אתה קראת לי בתוכנית.‬
‫ג'וקר.‬
‫אתה זוכר?‬
‫באמת? ‫-אני לא יודע.‬
‫אם אתה אומר, אקרא לך ג'וקר.‬
‫זה טוב.‬
‫תודה, מורי.‬
‫אני אנסה את זה, ‫אבל אני לא בטוח שאשתי תרשה לי.‬
‫אולי האישה הבאה שלי.‬
‫אתם חייבים לראות ‫את האורח הבא בעצמכם.‬
‫אני די בטוח שהוא צריך איזה דוקטור.‬
‫יש לו בעיות בתחום המיני?‬
‫הוא נראה כאילו יש לו הרבה בעיות.‬
‫בסדר, בובי, ‫בוא נראה את הקטע בפעם האחרונה.‬
‫שנאתי את ביה"ס כילד.‬
‫אבל אימא שלי תמיד הייתה אומרת:‬
‫"אתה צריך ליהנות מזה. ‫יום אחד תצטרך לעבוד לפרנסתך."‬
‫"לא נכון, אימא, אני אהיה קומיקאי."‬
‫טוב.‬
‫אולי ראיתם את הקטע ‫של האורח הבא שלנו.‬
‫לפני שהוא יבוא, ‫אני רק רוצה להגיד‬
‫שלכולנו נשבר הלב ‫בגלל מה שקורה הערב בעיר.‬
‫אבל ככה הוא רצה לבוא,‬
‫והאמת, אני חושב ‫שלכולנו לא יזיק לצחוק קצת,‬
‫אז קבלו בבקשה את ג'וקר.‬
‫כפיים‬
‫הכול בסדר, דוקטור?‬
‫זו הייתה חתיכת כניסה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫ככה בדיוק דמיינתי את זה.‬
‫אתה היחיד.‬
‫אז אתה יכול לספר לנו על המראה הזה?‬
‫כשדיברנו קודם, ‫אמרת שהמראה הזה הוא לא הצהרה פוליטית.‬
‫נכון?‬
‫נכון, מורי. זה לא פוליטי.‬
‫אני רק מנסה להצחיק אנשים.‬
‫ואיך הולך לך?‬
‫אני יודע שאתה קומיקאי.‬
‫אתה עובד על חומר חדש? ‫רוצה לספר לנו בדיחה?‬
‫כן?‬
‫טוב.‬
‫יש לו ספר.‬
‫ספר בדיחות.‬
‫אני רק מקווה שהמוות שלי ‫יהיה הגיוני יותר מהחיים שלי‬
‫לאט לאט. כל הלילה לפנינו.‬
‫טוב, טוב. הנה בדיחה.‬
‫טוק טוק.‬
‫והיית צריך לחפש את זה?‬
‫אני רוצה לעשות את זה כמו שצריך.‬
‫טוק טוק.‬
‫מי שם?‬
‫המשטרה, גברתי.‬
‫הבן שלך נדרס ע"י נהג שיכור.‬
‫הוא מת.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫לא, אתה לא יכול להתבדח על זה.‬
‫כן, זה לא מצחיק, ארתור.‬
‫זה לא סוג ההומור שלנו בתוכנית.‬
‫טוב. כן, אני מצטער.‬
‫פשוט עברו עליי שבועות קשים, מורי.‬
‫מאז ש...‬
‫הרגתי את שלושת החבר'ה מוול סטריט.‬
‫טוב, אני מחכה לשורת המחץ.‬
‫אין שורת מחץ.‬
‫זאת לא בדיחה.‬
‫אתה רציני, מה?‬
‫אתה אומר לנו שהרגת ‫את שלושת הבחורים ברכבת התחתית?‬
‫כן.‬
‫ולמה שנאמין לך?‬
‫אין לי יותר מה להפסיד.‬
‫שום דבר כבר לא יכול לפגוע בי.‬
‫החיים שלי הם רק קומדיה.‬
‫אני רוצה להבין, ‫אתה חושב שלהרוג אותם זה מצחיק?‬
‫כן.‬
‫ונמאס לי להעמיד פנים שלא.‬
‫קומדיה היא סובייקטיבית, מורי.‬
‫זה לא מה שאומרים?‬
‫כולכם,‬
‫המערכת שיודעת כל כך הרבה,‬
‫מחליטים מה נכון ומה לא נכון.‬
‫כמו שאתם מחליטים מה מצחיק ומה לא.‬
‫תסלק אותו!‬
‫טוב, נראה לי שאולי אני מבין‬
‫שעשית את זה כדי להתחיל תנועה, ‫כדי להפוך לסמל?‬
‫בחייך, מורי.‬
‫אני נראה כמו ליצן שיכול להתחיל תנועה?‬
‫הרגתי אותם כי הם היו נוראיים.‬
‫כולם נוראיים בימינו.‬
‫זה מספיק כדי לשגע כל אחד.‬
‫טוב. אז זהו זה, אתה משוגע.‬
‫זאת ההגנה שלך ‫אחרי שהרגת שלושה בחורים?‬
‫לא.‬
‫הם היו זייפנים איומים.‬
‫למה כולם נסערים בגללם?‬
‫אם אני הייתי גוסס על המדרכה, ‫הייתם עוברים מעליי!‬
‫אני עובר לידכם בכל יום ‫ואתם לא שמים לב אליי.‬
‫אבל החבר'ה האלה... ‫מה, כי תומס ויין בכה בגללם בטלוויזיה?‬
‫יש לך בעיה גם עם תומס ויין?‬
‫כן, יש לי.‬
‫ראית מה קורה בחוץ, מורי?‬
‫אתה יוצא מהאולפן בכלל?‬
‫כולם פשוט צועקים וצורחים זה על זה.‬
‫אף אחד כבר לא מנומס.‬
‫אף אחד לא שם את עצמו ‫בנעליים של הזולת.‬
‫נראה לכם שאנשים כמו תומס ויין ‫שמים את עצמם בנעליים של מישהו כמוני?‬
‫של מישהו חוץ מעצמם? הם לא.‬
‫הם חושבים שנשב בחיבוק ידיים ‫ונספוג את זה כמו ילדים טובים!‬
‫שלא נהפוך לאנשי זאב ונשתולל!‬
‫סיימת?‬
‫יש לך כל כך הרבה רחמים עצמיים, ארתור,‬
‫שאתה נשמע כאילו אתה מתרץ ‫את הרצח של הבחורים ההם.‬
‫לא כולם, ואני אומר לך את זה, ‫לא כל אחד הוא נוראי.‬
‫אתה נוראי, מורי.‬
‫אני? אני נוראי?‬
‫כן, למה אני נוראי?‬
‫הראית את הקטע שלי.‬
‫הזמנת אותי לתוכנית הזאת.‬
‫רק רצית ללעוג לי.‬
‫אתה בדיוק כמו כל השאר.‬
‫אתה לא יודע עליי שום דבר, חבר.‬
‫תראה מה קרה בגלל מה שאתה עשית. ‫למה זה הוביל.‬
‫יש מהומות בעיר.‬
‫שני שוטרים במצב אנוש ואתה צוחק.‬
‫אתה צוחק.‬
‫מישהו נרצח היום בגלל מה שעשית.‬
‫אני יודע.‬
‫אולי תשמע עוד בדיחה, מורי?‬
‫לא, נמאס לנו מהבדיחות שלך.‬
‫מה מקבלים... ‫-לא נראה לי.‬
‫כשמשלבים בין מתבודד חולה נפש‬
‫לחברה שנוטשת אותו ‫ומתייחסת אליו כמו לזבל?‬
‫תתקשר למשטרה, ג'ין!‬
‫אגיד לך מה מקבלים! ‫-תתקשר למשטרה.‬
‫מקבלים את מה שמגיע!‬
‫לילה טוב, וזכרו תמיד, אלה...‬
‫מבזק מיוחד.‬
‫מנחה תוכנית הטלוויזיה הפופולרי ‫מורי פרנקלין‬
‫נורה הערב למוות ‫בשידור חי של תוכניתו.‬
‫האיש שהציג פרנקלין בשם "ג'וקר" ‫נמצא כעת במעצר.‬
‫המשטרה לקחה את החשוד ‫אל מחוץ לאולפן כשהוא באזיקים.‬
‫רק שורת מחץ של בדיחה...‬
‫מקבלים את מה ש... מגיע!‬
‫הביזה והמהומות התגברו כאן...‬
‫מהומות ברחבי העיר.‬
‫לחברה שנוטשת אותו ‫ומתייחסת אליו כמו לזבל?‬
‫המון הליצנים הזועם...‬
‫רבים חובשים מסכות ליצן.‬
‫אם אני הייתי גוסס על המדרכה, ‫הייתם עוברים מעליי!‬
‫לכל אלה שהמערכת התעלמה מהם. ‫-וזכרו תמיד, אלה החיים!‬
‫וכפי שאתם רואים, גותהם בוערת.‬
‫תפסיק לצחוק, יצור. זה לא מצחיק.‬
‫כן, כל העיר בלהבות בגלל מה שעשית.‬
‫כל הניידות, דיווח על שריפה מצפון לאלי. ‫קוד 4 רפואי.‬
‫אני יודע.‬
‫נכון שזה יפה?‬
‫כעת מציגים ‫התפוצצות‬
‫זורו הלהב ההומו‬
‫להתנגד‬
‫לכו לשם.‬
‫היי, ויין.‬
‫מקבלים את מה שמגיע.‬
‫לא! חבר!‬
‫קדימה, קום!‬
‫קדימה, גבר, קום!‬
‫מה כל כך מצחיק?‬
‫אני חושב על בדיחה.‬
‫רוצה לספר לי אותה?‬
‫את לא תביני.‬
‫אלה החיים‬
‫ועד כמה שהם נראים מצחיקים‬
‫יש אנשים שנהנים‬
‫לרמוס חלום‬
‫אבל אני לא נותן לזה לדכא אותי‬
‫כי העולם הטוב‬
‫הסוף‬
‫ג'וקר‬
‫תרגום: דניאל שרמן‬